Hva er galt, Grace?
Grace!
- Herregud. - Kjenner du henne?
Alle kriger starter i det stille.
Min begynte med Grace Somerfield.
Hun var den første som døde.
Iallfall den første i min klasse.
En måned senere var halve klassen min død.
Jeg visste ikke hvorfor jeg ikke var det.
Forskere har nå gitt et navn
til denne mystiske og svært smittsomme sykdommen.
Akutt idiopatisk nervedegenerering hos ungdom, eller AINU.
Smerten synes ikke å ta slutt for foreldre og familier over hele USA.
Nesten 90 % av landets barn er nå døde.
Underlige og uforklarlige hendelser med overlevende barn
blir rapportert fra hele landet.
Panikksamtaler til nødnummeret beskriver selvkjørende biler.
Merker du avvikende atferd hos barna dine
eller barna til dem rundt deg, meld fra til Smitteverntilsynet.
Vi går nå direkte til president Gray.
President!
Noen oppdateringer om AINU-pandemien?
Ja, det har jeg.
Først vil jeg si at jeg snakker til dere i dag,
ikke som deres president, men som far.
Som dere vet er sønnen min...
Er sønnen min blant de overlevende, og for første gang
har Clancys tilstand bedret seg etter behandling på senteret.
Men det viktigste er at det har gitt familien min håp.
Og jeg oppfordrer dere til å gi deres barn det samme håpet.
Smitteverntilsynet hjelper dere.
De gir barna deres den omsorgen de trenger.
Dette er ikke politikk.
Dette handler om barna deres. Barna våre.
Vi finner en kur,
og vi skal redde våre kjære sønner og døtre. Takk.
President!
Smitteverntilsynet.
Overraskelse!
Gratulerer med dagen, vennen.
Gudetama!
Det var den du ønsket deg?
Absolutt.
Når du blir 16, kan du hekte på en bilnøkkel.
Den er sikkert ikke kul når jeg er 16.
Det går fint, mamma.
Du trenger ikke være redd for meg.
Det går fint.
Greit, leggetid.
Glad i deg.
Ikke vær redde lenger, mamma og pappa.
Ingenting kan ta meg vekk fra dere.
- Mamma, jeg har vondt i hodet. - Herregud!
Hvordan kom du deg inn?
Har du gått deg vill, vennen?
Vet foreldrene dine at du er her?
Hvorfor sier du det?
Kan du si hva du heter?
Hva er galt, mamma?
Jeg er ikke moren din.
Jo, det er du.
Du og pappa ga meg denne til bursdagen min i går.
Bli med meg.
Kom igjen.
Hva har jeg gjort galt?
Hvor skal vi?
Bare vent her litt.
Bare vent.
Jeg er lei for det! Vær så snill!
Jeg bor her. Dere er foreldrene mine.
Kontakt med en overlevende.
Gå inn med ekstrem varsomhet.
Nei!
Det var begynnelsen.
Myndighetene var ikke redde for hva som skjedde med de døde barna
eller tomrommet de etterlot seg.
De var redde for oss.
De som overlevde.
Snart var det ikke barn noen steder.
Enten døde du,
eller ble sendt til leirene.
Thurmond flyvåpenbase.
Da går vi ut!
De kommer. Sett i gang!
Kom igjen!
Ikke prøv å rømme.
Ikke snakk.
Ikke gjør noe annet enn det dere blir bedt om.
Manglende etterfølgelse fører til straff.
Dra til helvete!
Bli nede!
LaVine!
Hva er det du gjør?
Oransje! Han gjorde det!
Ta ham. Dere vet hva dere gjør.
Vekk, alle sammen. Inn!
Alle nye rekrutter til fargebehandling.
Er dette et sykehus?
Navn?
Navnet ditt, unge dame.
Ruby Daly.
Jeg føler meg ikke syk.
Det er faktisk ikke en sykdom.
Du overlevde sykdommen,
men du er ikke den samme.
Og før du blir det, kan du ikke dra hjem.
Ble du tildelt en farge da de hentet deg?
Farge?
Ja.
Alle barna får en farge i henhold til lidelsen sin.
Nederst har vi de Grønne.
Forsterket intelligens.
Blå har telekinetiske evner.
Gull kan manipulere elektrisitet.
Her oppe, over denne linjen, er de farligste.
Røde og Oransje. Men de er veldig sjeldne.
Du har nok ingenting å være redd for.
Er du veldig flink i matte og med gåter?
For det betyr at du sannsynligvis er en Grønn.
Og det er ikke så ille.
ORANSJE
TILINTETGJØR
Oransje!
Ta ham. Dere vet hva dere gjør.
Det går bra.
Vi kan ordne dette.
Kom tilbake!
Stå stille.
Jeg er en Grønn.
Jeg er en av de smarte.
Ja.
GRØNN TRYGT Å FORTSETTE
Du er en Grønn.
I leirene ble vi atskilt etter farge.
Grønne.
Blå.
Gull.
Men ingen Røde.
Og ingen Oransje.
Unntatt meg.
Vi ble fortalt at evnene våre endelig ble brakt fram i lyset,
men jeg måtte begrave mine i mørket.
SEKS ÅR SENERE
Skift tre, rapporter til arbeid i lager seks, åtte og 11.
Kom igjen!
Stasjoner blir tildelt av gruppelederne.
Gjør det feil.
Slik.
Se på meg.
Se på meg!
Vi skal ikke se på deg.
Nei.
Dobbene skal være over hullene,
ikke under.
Jeg har holdt øye med deg en stund.
Du er for dum til å være en Grønn.
Men i dag får vi vite sannheten.
Dobbene skal være under.
Hva sa du?
Hvis de skal bli stramme nok, bør dobbene være under, ikke over.
Er ikke du kjempesmart?
Jo, i likhet med alle Grønne i rommet.
Inhalering av skokrem har visst drept hjernecellene du hadde.
Det får vi se på.
Slipp meg!
Utfør testen!
Start subatomær frekvenstest.
Skal bli.
Første frekvenstest.
Ruby?
Ruby, hører du meg?
Hører du meg, Ruby?
Å, nei. Det går bra.
Det går fint med deg, Ruby.
Har du vondt ennå?
Vet du hvor du er?
Ja.
Greit.
Hei.
Jeg er dr. Begbie.
Men du kan kalle meg Cate.
Glem doktorgreiene.
Før dette var jeg sosialarbeider.
Og du minner meg om en jente jeg kjente.
Hva skjedde med henne?
Jeg kunne ikke hjelpe henne da.
Men du skal vite at jeg stiller opp for deg nå.
Husker du at du falt da de slo på den hvite støyen?
Tiden er omme!
Denne gangen var det annerledes.
Jeg må holde henne her i natt. Flere prøver.
Det må du ta opp med kaptein McManus.
DE VET DU ER ORANSJE DE VIL DREPE DEG
VENT PÅ MEG I FYRROMMET OM DU VIL LEVE
- EN VENN. - HVIS DU VIL
Resultatene av frekvenstesten.
Hvem kom øverst?
DALY, RUBY ORANSJE
Herregud. Varsle kapteinen.
Vi har et sikkerhetsbrudd. Lås sykestuen umiddelbart.
Her.
- Ta på deg dette. - Greit.
Kom igjen.
Spill med.
Sikkerhetsbrudd. Innlåsing.
Kom igjen.
Kom!
Dekk ansiktet ditt så mye du kan.
Hvis de tar deg, dreper de deg.
Hei, jeg har dr. Rogers med meg.
Identifikasjon, takk.
Ja, jeg har den her.
Stakkaren er bedøvd av smertestillende.
Dr. Rogers.
Jeg må be deg fjerne masken.
Dårlig idé. Hun er svært smittsom.
Rull ned bakvinduet.
Jeg tror ikke...
Vi har et sikkerhetsbrudd.
Rull ned bakvinduet.
Jeg spør ikke igjen.
Dr. Rogers...
Jeg beordrer deg til å fjerne masken din.
- Forstått? - Kap...
Nå!
Du føler deg ikke bra.
Jeg føler meg ikke bra.
Du skal la oss kjøre videre.
Kjør videre.
Takk og lov!
FORSIKTIG BARN I FARE
Hvor er vi?
Vi dro nettopp fra Harvey i Vest-Virginia.
Vi møtte en venn som hjalp meg å bytte bil.
Hvor er alle sammen?
De fleste flyktet til byene for å finne arbeid.
Ingen barn. Ingen økonomi.
Ingen barn?
Hvor langt er det hjem?
Hjem?
- Du kjører meg vel hjem? - Nei.
Men jeg vil bare hjem.
Jeg kan ikke kjøre deg hjem, Ruby.
Det er ikke trygt der.
Dukk.
Jeg skal beskytte deg.
Hvordan?
- Har du hørt om Barneligaen? - Nei.
De fleste vet ikke at leirene er humbug,
fordi Det hvite hus skryter av de reformerte barna på TV,
inkludert presidentens sønn.
Så vi startet Ligaen for å få dere ut av leirene.
De som er øverst på stigen,
Røde og Oransje, anses for å være for farlige.
Ruby, du er veldig sjelden.
Blant de mektigste og de minst tiltrodde.
Slike som deg blir drept på stedet.
Hva skal du gjøre?
Hvis vi blir atskilt og du havner i fare,
skal du klemme på dette anhenget i tre sekunder.
Det er en sporingsenhet,
men bare hvis du aktiverer den.
Og den går bare til meg.
Ruby, både du og jeg vet hvor farlig det er her ute.
Du kan komme til å trenge noen som passer på deg.
Og nå presidentens sønn, Clancy Gray, med sitt budskap om håp.
Hvis jeg kan kureres, kan du.
- Vi klarte det. - Jeg tvilte aldri på deg.
Vent. Hvor er dine to?
Fikk dem ikke ut.
Hva?
Så leit.
Men jeg er på sporet etter en Rød.
Ruby, dette er Rob.
Hyggelig å møte deg.
Vi har ikke mye tid, og du må skifte.
Nye klær, såpe og andre ting.
Toalettet på stasjonen har innlagt vann.
Men du:
ikke drikk det.
Kom tilbake!
Du skal ingen steder.
Alt i orden?
Ja, jeg bare snublet.
Du!
Slipp meg inn! Jeg har ingen steder å gå. Ingen å stole på.
Vær så snill!
Ruby!
Kom igjen!
Vær så snill. Jeg tror de prøver å drepe meg.
Det var lady Jane.
Jeg så henne med mine egne øyne!
Du er blind.
Vi må bare fokusere på å finne East River.
Ruby!
- Ruby! - Ruby!
- Hvem er disse folkene? - Kjør.
Hva skjedde på stasjonen?
- Så de deg? - Og hvem er Ruby?
Jeg er Ruby.
Ruby Daly.
Hva sier vi alltid, Zu?
Ingen hjemløse.
Jeg tar meg av dette.
Glem det, jeg stikker.
Kom du nettopp fra leiren?
Ja, de brøt meg ut.
Men jeg er en Grønn, ikke en trussel.
- Og "de" er Ligaen? - Åpne døra, Liam!
Vi har politiet og Sporerne etter oss,
vi trenger ikke Ligaen også.
Hva om de etterlyser fire som cruiser rundt
i en bulkete, blå bil?
Ikke snakk slik om Betty.
Unnskyld at jeg såret følelsene til en Nissan-van.
Bare slipp meg ut. Så lei for det.
- Du blir ikke med Ligaen. - Hva? Liam!
Jeg er Liam. Det er Zu. Dette er Chubs.
- Chubs? - Du kaller meg Charles.
Ja, han var rundere før. Zu kan bekrefte det.
Ikke sant, Zu? Hva er galt?
Det er lady Jane! Det var det jeg sa!
Pokker.
Kom igjen, vi må dra. Full gass!
Hun er gal!
Det er Ligaen!
Kjør!
Dere må slippe meg ut før noen blir skadet.
Liam, slipp henne ut.
Hold kjeft, jeg tar meg av dette.
- Kan du kjøre? - Nei.
Du må.
Chubs ser bare tre meter foran seg.
- Jeg hørte det. - Det er som å sykle.
- Si at du har syklet. - Selvsagt!
- Kom igjen. - Ikke rør meg.
- Kom igjen. - Greit.
Du klarer dette.
Bra.
Vi kommer til å dø.
- Fortsett å kjøre. - Ja vel.
- Har du meg? - Ja.
Hva gjør han?
Kjør fortere.
Ja vel.
Uansett hva som skjer, ikke stopp.
Rob!
Pass opp!
Fin kjøring.
Dette er virkelig ikke som å sykle.
Vet dere engang hvor dere er?
Ikke se så redd ut. Chubs er kartekspert.
Jeg er Grønn, så jeg forstår alle kart.
Også teoretisk fysikk,
eksistensialisme ifølge Thoreau, hurtigsjakk og kunstig intelligens.
Ja. Kort sagt er fyren smart.
Tror du jeg bruker nerdebriller uten grunn?
Og jeg smart nok til å vite at ingen bryr seg om Grønne.
Så opplys meg.
Hvorfor vil Ligaen gjøre alt dette for deg?
Hva gjør deg så spesiell?
La henne være.
Skal du være med oss, må vi vite det.
Jeg blir ikke her.
Jeg drar hjem.
Hvor er hjemme?
Salem i Virginia.
Du!
Hva skal du gjøre? Gå tilbake til motorveien og haike?
Du blir tatt av en Sporer og er i leiren igjen før leggetid.
En Sporer?
Dusørjegere.
Som den gale lady Jane som nesten kjørte oss ned.
Hun er jammen treig til å være Grønn.
Bli med oss. Vi skal til East River.
- Ikke si det. - Det er et stort anlegg
hvor barn kan bo sammen på utsiden.
Det er mat, et sted å være og det er trygt.
Unnaslipperen styrer det.
- Hvem? - Ingen vet hvem han egentlig er.
Fikk navnet fordi han unnslapp varetekt fire ganger.
Og angivelig er han en Oransje.
Flotte greier.
Skal du fortelle skostørrelsen og favorittdyret mens du er i gang?
Middag?
Herlig! Bokstavelig talt.
Vi er din beste sjanse til å komme hjem.
Hvis Ligaen beskyttet oss mot Sporeren som skjøt på oss,
hvorfor er de så ille?
Min fiendes fiende er min venn.
Ja, det funker liksom.
Kvinnen jeg møtte, risikerte mye for å få meg ut.
Hun virket grei.
En suspekt dame kidnapper deg og det er greit?
Du hang med feil folk.
Lokket hun deg med godteri fra en varebil?
Du var ikke der.
Hun sa at Ligaen ville hjelpe meg.
Og jeg rømte.
Men hva om jeg tok feil? Hva om de kan?
Du vil ikke ha hjelp fra Ligaen!
Greit?
Kom igjen, Zu.
Tid for mattetime.
Broren min ble med i Ligaen først.
Han har alltid rett, så jeg ble med også.
De lovte oss så mye.
Lærte oss hvordan vi brukte kreftene våre.
Først på dokker og mindre ting.
Så viste de oss hvordan man knekker en arm.
Jeg ville ikke bli soldat, så jeg dro.
Og jeg dør heller enn å dra tilbake.
De utkjemper en krig.
Krever ikke det at de må være sterke?
Sterke, ja. Onde? Uvørne? Nei, overlat det til myndighetene.
Det var ingenting ondt med det hun gjorde.
Hun reddet livet mitt.
- Hvorfor? - Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva som foregår.
Men for første gang på seks år var noen snill mot meg.
Så jeg sier bare at min opplevelse var litt annerledes enn din.
Så hvorfor rømte du?
Ligaen er ikke din venn.
Du tok det rette valget. Tro meg.
Hvorfor skulle jeg tro deg?
Jeg bryr meg ikke om du tror meg eller ikke.
Før eller senere finner du ut at vi er de eneste som kan hjelpe oss.
Hvordan kunne du overse dette?
I seks år vandret hun fritt rundt.
Du har én jobb, og kunne ikke engang gjøre den.
Du har åpenbart et problem med å kjenne igjen Oransje og Røde,
så la meg friske på hukommelsen din.
Kom igjen, løytnant.
Disse to trenger tid til å bli kjent igjen.
Nei, kaptein. Vær så snill.
Det var ikke min feil!
Ikke lukk døra!
Herregud, nei.
Nei!
Utlov dusør for jenta. Ta de krigsmidlene du trenger.
Alle Sporere der ute bør være ute etter henne.
Vi trenger en ny lege.
Overraskelse!
Gudetama!
Ikke vær redde lenger, mamma og pappa.
Ingenting kan ta meg vekk fra dere.
Jeg er lei for det, mamma.
Alt i orden, Ruby?
Hva vil du?
Ingenting, jeg...
Ville bare gi deg disse. Et fredsforslag.
Er de ikke dine?
Jo, men jeg har noen ekstrapar.
Det har ikke du.
Bare ta dem.
Chubs sier at ekstremitetene blir kalde først.
Det er vår, så...
Ja.
Men du er...
Du trenger dem. For da
dør du ikke.
Herregud. Ruby, ta sokkene og befri ham fra elendigheten.
Hold munn, Chubs.
Du har skikkelig dametekke, Liam.
Du må lære meg triksene dine en dag.
Jeg legger dem der.
- Greit. - Ja.
Du, Liam?
Ja?
Takk.
Alt i orden.
FARE ELEKTRISK GJERDE
Zu.
Det var bare en drøm.
Kom hit til meg.
Jeg passer på deg.
Legg deg til å sove igjen.
Sånn.
Greit?
Alt i orden, Zu?
Ja vel.
Å, nei. Jeg liker ikke finklær.
- Hei. - Hei.
Hvor fant du den?
Den er teit.
Nei da.
Det er lenge siden jeg har sett en jente i kjole.
Eller noen i kjole.
Jeg burde be deg på skoleball eller noe.
Dessverre er jeg allerede bedt av kapteinen på fotballaget.
Conner Jenkins?
Fant du nettopp på det navnet?
Nei, Conner Jenkins var på Caledonia med meg.
Han var en dust.
I så tilfelle må jeg slå opp.
Så du sier at jeg har en sjanse.
Kanskje vi kan begynne med å skrape av bokstavene,
og så ser vi hva som skjer?
Avtale.
Har du alltid med deg cocktailkjoler på rømmen?
Nei, Zu ga meg den.
Hun liker deg.
Men pass deg. Hun er så sulteforet på jentekontakt
at jeg tror hun kan gjøre deg til sin egen personlige dokke.
Sporere.
Kom, så går vi.
Hva skjedde?
Vet ikke.
Og nå presidentens sønn, Clancy Gray, med sitt budskap om håp.
Hvis jeg kan kureres, kan du.
Vidunderet Clancy Gray.
"Hvis jeg kan kureres, kan du."
Hadde du de teite plakatene også?
Sju nyanser med pisspreik.
Nemlig.
Du må slutte å tegne katter over alle niere og seksere.
Hun trenger tallene sine.
Du må lære.
Hvorfor er vi på kjøpesenteret?
Vi trenger forsyninger.
Zu.
Kan du være så snill?
Da shopper vi.
Liker du disse?
KOM DERE UT
- Hva skjer? - Jeg vet ikke.
Slutt!
Du.
- De er bare barn. - Hva i svarte?
Dere kunne vært Sporere.
Vi henter forsyninger. Vi vil ikke ha bråk.
Glem det. Beklager.
Vi kan gi dere mat og dere kan sove her i natt.
Hva?
Men bare i natt.
Forrige uke
tok vi fem paller med frukt og grønt fra en bil.
Hva gjør dere med alt? Dere er bare fire.
Vi gjør jobben som må gjøres.
Vi er arbeiderne for en større sak.
Kjenner dere ham?
- Kjenner ham? - Ja, Unnaslipperen.
Nei, ingen kjenner egentlig Unnaslipperen.
- Vi prøver å finne leiren. - East River?
- Så den finnes? - Ja da.
- Hvor er den? - Det kan jeg ikke si.
Kom an.
De kaller det hemmelig av en grunn.
Det er en av Unnaslipperens regler.
Hundre prosent hemmelighold.
Eneste måte han kan beskytte barna på.
Tror dere vi overlevde dette ved å følge reglene?
Vi er ikke bare dødvekt.
Vi er mektige.
Og vi er nyttige.
Unnaslipperen er heldig om han får oss.
EDO.
Hva?
Ukult, kompis!
Hva er EDO?
Det er alt dere får.
EDO.
"Hele verden vil bli din fiende...
"Prins med tusen fiender.
"Og når de tar deg, dreper de deg...
"Men først må de ta deg.
"Graver, lytter, løper."
"Prins med kvikk advarsel."
"Vær listig og full av triks,"
"så blir ditt folk aldri ødelagt."
Sov nå.
Du, Chubs.
Det er Charles.
Charles.
Hva driver du med?
Noen må vokte.
De kunne prøvd å ta Betty.
Godt jobbet med sporet, forresten.
Hvordan klarte du det?
Jeg bare spurte.
Så har du funnet ut hva EDO betyr?
Jeg har gjetninger.
Jeg har prøvd gresk, sumerisk
og samme plasser i alle større alfabeter.
Ingenting.
Til og med piktogrammer, kinesiske militærsignaler
og tegnspråk. Ingenting.
Ingenting fører til et sted på kartet.
Hvorfor skriver du bokanmeldelser?
Det er ikke bokanmeldelser.
"Er ute. Kan ikke komme til dere."
"Kan møtes hvor som helst, si tid og sted. Savner dere."
"Glad i dere."
Jeg kontaktet foreldrene mine slik da jeg var i skjul.
Jeg la ut anmeldelser på nettet med meldinger.
Foreldrene dine må være så redde for deg.
Pappa er lege. Han så alt på nært hold.
Han tror nok at jeg er død.
Min far er politietterforsker, så
han så alt også.
Politiradio.
Hva?
Tenk over det.
Politiet kan snakke med hverandre på egne frekvenser.
UHF og VHF.
Du vet at barn under 17 kan høre frekvenser voksne ikke kan.
Derfor virker den hvite støyen på oss
og ikke på dem.
Hva om EDO ikke er et sted,
men en frekvens?
Greit.
Men frekvenser er tall.
E er 5, D er 4 og O er 15.
Det funker ikke.
O kan bety null.
Fem, fire, null.
Sånn.
Hvis du hører dette, er du én av oss.
Hvis du er én av oss, kan du finne oss.
Lake Prince i Virginia.
Hvis du kan høre dette, er du én av oss.
Hvis du er én av oss, kan du finne oss.
Charles!
Du klarte det!
Du kan kalle meg Chubs.
Hvis du er én av oss, kan du finne oss.
Så vi tar neste avkjørsel
og rett frem.
Greit.
Til Lake Prince?
Hjem til deg.
Vi kjører deg hjem.
Velkommen SALEM I VIRGINIA.
Er du sikker?
Ja.
Nei.
Om foreldrene dine er der,
er vel dette farvel.
Vi får se.
Ikke ta imot godteri fra ukjente.
Takk.
Greit.
I seks år var alt jeg ønsket å se dem.
Men da jeg så inn vinduet,
virket alt galt.
Jeg vet hva som vil skje om jeg går inn.
De ville ikke huske meg.
Jeg ville vært en fremmed.
Det var min feil.
Og på grunn av det jeg gjorde,
mistet de datteren sin.
Og jeg mistet familien min.
Du mistet denne.
Jeg vil ikke ha den.
Du lyver.
Du er ikke den eneste som har mistet noen, Ruby.
Alle har.
Så ta denne.
Hva er det?
Det er en bursdagsgave fra faren min.
Det siste han ga meg.
Den fikk meg til å føle meg mindre alene.
Du er ikke alene.
Vi er alle foreldreløse på en måte.
Vi har hverandre.
Det er en slags familie.
En dysfunksjonell en,
men det er det beste du får nå for tiden.
Ja.
Beklager.
Det er greit.
Du vil fortelle meg alt om deg selv snart.
Og jeg gleder meg til å høre den historien.
I mellomtiden
har Zu spart noen kaker til deg.
Kom.
Hei, Liam.
Elsker at barn kan høre frekvenser voksne ikke kan.
Noe er tross alt bra med å bli gammel.
Du brukte lang tid, lady Jane.
Blir du trukket i lønn for det?
Bare du er verdt 150 000. Du burde være stolt.
Du har gått opp i pris siden sist jeg tok deg.
Hva har du gjort?
Startet en ny revolusjon?
La dem gå, så kan du ta meg.
Jeg lover at jeg ikke lager bråk.
Det er et sjenerøst tilbud,
men siden jeg har våpenet, avslår jeg.
Hvem er den lille damen?
Du først, vesla.
Slipp det.
Og nøklene.
Si unnskyld til Zu.
Unnskyld, Zu.
Nå skal du gå inn i den skogen,
og du skal fortsette å gå.
Uansett hvor trøtt eller sulten du blir,
fortsett å gå.
Ikke stopp.
Noensinne.
Bare hør på meg. Jeg vil ikke droppe henne.
- Jeg vet hva som er best for oss. - Hvorfor det?
Fordi jeg er Grønn! Det er et faktum å stole på.
Det er for farlig å ha henne her.
Fortsetter vi med henne, finner de oss.
Du blir altfor sentimental om dette.
Du må gå videre.
Du kjenner henne ikke.
Jeg vet hva jeg snakker om.
Dette er det rette, det vet du.
Du vil bare ikke skille lag med henne.
Men det er den beste løsningen.
Men jeg vil ikke dra fra henne.
Jeg vil ikke bare dumpe henne.
Vi blir holdt øye med hele tiden.
Jeg skal bare dra.
Så dere kan slutte å krangle.
Jeg er så lei for at jeg løy til dere.
Ruby.
- Ruby. - Jeg glemte bagen min.
Vi snakket om Betty, ikke deg, tullekopp.
Og bare for å ha sagt det,
så visste jeg at du var Oransje helt fra starten.
Sett deg.
Jeg ville bare ikke at dere skulle være redde for meg.
Det er ingenting galt med å være Oransje.
Jeg kan ikke engang kontrollere det.
Jeg prøver å finne ut av det, men det bare skjer.
Av og til er alt som skal til at huden min berører noen,
og jeg er i hodet deres.
Og jo mer jeg prøver å trekke meg ut, jo mer skade gjør jeg.
Skade?
Var det derfor du ikke ville kysse meg?
Ja.
Ja vel.
Dette er et rørende øyeblikk,
- men vi har en Unnaslipper å finne. - Ja.
- Kom igjen. - Ja, vi er ikke langt unna nå. Zu.
Vi pakker.
Må stikke.
Med mindre du vil prøve å stikke av igjen.
Nei.
Fortsetter å prøve å stoppe deg.
Kom igjen.
Det føles som vi bør gjøre noe for henne.
Som en pram til havs. Sette henne i brann.
Lage et flammehav.
Hun er en bil,
ikke en viking.
Huff.
Jeg vet ikke helt, Chubs. Det føles ikke riktig.
Dere er så negative.
Se her.
EDO.
- EDO. - Jepp.
Herregud.
Da går vi!
På knærne!
Hodene på bakken!
- Vi er ikke bevæpnet. - Spar deg.
Vent.
Liam Stewart?
- Mike? - Senk våpnene.
Beklager, Liam. Visste ikke at det var deg.
Det er greit.
- Trodde du var med Josh? - Jeg var det.
Jeg kom meg over markene.
Takket være deg.
- Leter dere også etter... - Dere fant det.
Velkommen hjem.
Endelig! Det var det jeg sa.
Jeg sa det!
Her er det.
Kom igjen.
Alle ser så glade ut her.
Ja, vi skiller ikke farger her.
Vi respekterer våre forskjeller,
men vi er alle like.
Kom nå.
På tide å møte Unnaslipperen.
Du tuller!
Clancy Gray?
Jeg visste du ikke var reformert.
Du er Charles, ikke sant?
Og du må være Suzume. Hei.
Og Liam Stewart.
Helten som brøt ut hundre barn fra Caledonia.
Ruby Daly.
Den siste gjenværende Oransje utenom meg.
Det er en ære å møte deg.
Jeg er så glad for å møte dere.
Dere er legendariske.
Velkommen.
Det er mye som må gjøres her,
og vi kan virkelig trenge deres hjelp.
Jeg tenker hytte nummer 18.
Skal bli.
Gå og pakk ut.
Vi skal more oss i kveld.
Ha det.
Jøss, flytende lykter.
Det er rene Galtvort.
Ja.
Da er vel du Harry?
Og jeg Hermine eller Gulla Wiltersen?
Antakeligvis.
Harry og Gulla blir sammen.
Ja.
Nei, jeg mente ikke...
Vet du hva?
Jeg liker dem sammen.
Vi burde danse.
- Nei. - Jo.
- Nei. - Ikke?
Det går fint, jeg gjør deg ikke noe.
Jeg vet det.
Det stemmer, du er tankeleseren.
Jeg kan ikke lese tanker. Jeg kan knapt nok forstå mine egne.
Du er så vakker.
Hva?
Jeg sa bare at du er veldig vakker.
Clancy?
Kom inn!
Hei.
Mike ga meg ikke noen arbeidsoppgave, men ba meg gå til deg.
Du har en arbeidsoppgave.
Hva da?
Jobbe med meg.
Det er noe jeg må vise deg.
Kom igjen.
Jeg var en av de første overlevende.
De brukte meg som prøvekanin.
Prøvde å finne en kur som ikke eksisterte.
Pappa!
Faren min brydde seg ikke. Han godkjente det.
Da legene ikke fant noe,
sa faren min bare at jeg var kurert.
Slutt, vær så snill!
Jeg visste at jeg ikke var kurert.
Han ville ikke høre.
Jeg mistet familien min.
Pappa!
Jeg mistet alt.
Men hvis han vet at vi ikke kan fikses...
Han slutter aldri å prøve å fikse oss.
Hvorfor ikke?
Fordi han er redd for oss.
Kanskje han har en grunn til det.
Du må aldri skamme deg over den du er, Ruby.
Jeg vet hvor skremmende det er
å ikke kunne røre noen.
Å aldri kunne dra hjem.
Men jeg kan vise deg hvordan du bruker evnene dine slik de skal.
Hvordan du kan kontrollere dem.
Ellers kontrollerer de deg.
Og jeg gjør ingen vondt?
Ikke med mindre du vil.
Lær meg det.
Alle har en plass i verden.
Et ansvar. Et formål.
Her kan du oppdage hva det er.
Hvordan du bruker evnene dine er bare begynnelsen.
Hvordan du bruker dem til et formål,
er det jeg skal lære deg.
Uten å røre meg og uten å si et ord,
send en tanke til hodet mitt.
Ja vel.
Fokuser.
Konsentrer deg.
Prøv hardere.
- Jeg er lei for det. - Ikke vær det.
Det tar tid.
Prøv igjen.
Ja vel.
Vi har alle mistet familier.
Hjem.
Barndommen.
Vi kan få det tilbake.
Og du og jeg kom sammen av en grunn.
Vi er de eneste som er sterke nok til å skape et bedre sted for oss alle.
Beklager, men ingen kan dra akkurat nå.
Hvor vi ikke trenger å være redde.
Hvor ingen kan ta fra oss det som er vårt.
Du kan ikke kontrollere noe som skremmer deg.
Frykten vil alltid komme i veien.
Vi prøver igjen.
Greit.
Akkurat som jeg lærte deg.
Men først
må du bli sterkere.
Du må kunne kjempe ved siden av meg som en likeverdig.
Bare da kan vi forandre andres tanker.
Du trekker ikke paprikaen rett av planten.
Og gi oss en fremtid.
Det er derfor du har stygg og opprevet paprika.
Og ville du uansett ikke heller hatt rød paprika?
De er stappfulle av C-vitamin.
Vi har ikke noe valg, din dust. Det er grønn paprika.
- Nå er det din tur. - Mener du det?
Rød og grønn paprika er det samme.
Jeg er hagesjefen. Jeg vet hvilke grønnsaker som vokser her.
Og hvis jeg ikke...
Du har rett.
Vi burde vente til de modnes til rød paprika.
Vi trenger all C-vitamin vi kan få.
Godt gjort.
Du holder igjen ennå, Ruby.
Hvorfor er du så redd for den du er?
Hva skjedde?
Jeg har aldri sagt det til noen.
Selvsagt ikke.
Bare en annen Oransje kan forstå.
Slipp meg inn.
Du kan ikke gjøre meg noe.
Det er greit.
Gratulerer med dagen.
Gudetama!
Overraskelse!
Ikke vær redde lenger, mamma og pappa.
Gudetama!
Hva er galt, mamma?
Jeg er ikke moren din.
Du slettet deg selv.
Ja.
Jeg ville ikke at de skulle bekymre seg.
Så jeg bare...
Jeg tok meg vekk.
Jeg var bare et barn. Jeg ante ikke hva jeg gjorde.
Skulle bare ønske jeg kunne fikse det.
Du har en gave.
Større enn min.
Jeg kan ikke gjøre det du gjorde, og iallfall ikke omgjøre det.
Men vi skal finne ut av det.
Sammen.
Hva er det?
Jeg har bare aldri møtt en som deg.
En som meg.
Hei, Ruby.
Hei.
Hvordan var det?
Intenst.
Dere to har visst blitt gode venner.
Hva betyr det?
Hvorfor fortalte du meg ikke sannheten?
Hvorfor er du så redd for meg?
Jeg er ikke redd for deg.
Jeg prøver å ikke gjøre deg vondt.
Jeg bryr meg ikke om huden vår berører og du vet alt om meg.
Jeg vil ikke gjøre det jeg gjorde mot foreldrene mine.
Nei. Jeg skal aldri glemme deg!
Du kan ikke love det, Liam. Du kan ikke hjelpe meg.
Du er ikke Oransje. Vi er ikke like.
Vent, Liam.
Liam!
Hei.
Jøss. Du fant meg mens jeg stirrer på en innsjø.
Jeg har offisielt blitt bestemoren min.
Så hva skjer?
Ingenting.
Det begynner bare å bli litt underlig her.
Ja.
Skulle på en måte ønske vi var i bilen igjen.
Helt enig.
Dette stedet er forferdelig.
Vi blir fortalt når vi skal spise og sove,
og blir tvunget til å jobbe.
Hvordan er det annerledes enn leirene?
Hvor skulle vi ellers dra?
Hjem.
Hjem? Mener du det?
Da hadde jeg iallfall hatt bøkene mine.
Hunden min, hvis han lever.
Foreldrene mine.
God gjeng denne gangen.
26 Blå, 54 Grønne, 12 Gull og én Oransje.
Men ingen andre enn jeg rører henne.
Forstått.
Hva er ordrene?
Tid for innhøsting.
Clancy?
Jeg lurte på om jeg kunne be om en tjeneste.
Klart det.
Jeg håpet du kunne la Chubs bruke datamaskinen din
til å kontakte foreldrene sine. Han har gjort det før. Det er trygt.
- Han trenger bare tilgang... - Nei, beklager.
Han vil bare kontakte foreldrene sine og si at han er ok.
Han er åpenbart ingen fan av dette stedet...
Han forteller dem nok hvor vi er.
Han er ikke dum.
Han er den smarteste jeg har møtt.
Ja vel.
Mener du det?
Men først må du lære meg.
Hva skal jeg lære deg?
Det du gjorde med foreldrene dine.
Hvordan man sletter seg selv fra noens hukommelse.
Jeg sa jo at jeg ikke vet hvordan jeg gjorde det.
Jeg vet det.
Men lar du meg gå gjennom minnene dine, kan jeg kanskje finne det ut.
Hvis vi kan finne ut hvordan du gjorde det,
kan vi kanskje finne ut hvordan vi gjør om det.
Og så lar du Chubs bruke datamaskinen din?
Ja.
Greit.
Flott.
Lukk øynene
og tenk på foreldrene dine.
Gå tilbake til tiårsdagen din.
Ikke vær redde lenger, mamma og pappa.
Ingenting kan ta meg vekk fra dere.
Slutt! Hva gjør du?
Bare slapp av.
Det er greit, Ruby. Jeg gjør deg ingenting.
Ikke vær redd.
Nå som jeg vet hvordan, kan jeg slette dette og begynne på nytt.
Hva gjør du her?
Ingenting, jeg vil bare være alene.
Men du gråter.
Nei, det gjør jeg ikke. Bare gå.
Hva skjedde?
Jeg vil ikke si det. La meg være i fred.
Nei. Si hva som skjer.
- Stopp! - Ruby!
- Stopp. - Ruby!
Slutt!
Slutt. Hva er det du gjør?
Bare slapp av.
Det er greit, Ruby. Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Jeg dreper ham.
Vent, Liam.
Vi bare drar.
- Jeg henter Zu. - Ja vel.
Chubs, vi må dra.
Zu, våkne.
Gikk jeg glipp av noe?
Vi fire drar akkurat nå.
På tide!
Gjennom her.
Kom igjen. Denne veien er ikke bevoktet.
Se hvem som er her.
Den lille rømlingen vår.
Stikk.
Liam.
Kom igjen, Liam.
Han hører deg ikke.
Clancy?
Han er en av dem.
Å, fanken!
De omringer oss.
Opp, din drittsekk.
Skal bli.
Hvordan er det med faren min?
Koser seg i din gamle isolat-celle.
Vi har barn å samle sammen. Mange nye rekrutter til hæren min.
Tilkall helikoptrene.
- Vi må dra. - Allerede på vei.
Jeg likte deg, Ruby.
Virkelig.
Så tro meg når jeg sier at dette knuser meg.
Jeg prøver bare å gjøre denne usle verdenen
til et sted hvor vi ikke trenger å være redde.
Hvor de som er spesielle, som deg og meg,
kan lede an.
Og du vil heller løpe rundt i skogen med ham?
Slutt!
Ingen tar det som er mitt.
Slutt!
Ikke faren min.
Ingen.
Og iallfall ikke du.
Slutt!
Vet du hva som suger, Ruby?
Vi kunne ledet en hær sammen.
Straffet alle som såret oss.
Og se hvor vi er nå.
Hånden min gjør vondt. Ta over.
Med glede.
Slutt!
Jeg kan finne tilgivelse i hjertet mitt.
- Nei! - Det er ikke opp til deg.
Du har vist meg hvordan jeg fikser deg.
Og når jeg har slettet alt jeg ikke liker, gjør du hva jeg vil.
Slutt! Du dreper ham!
Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg vil ha ham i live. For å se nøyaktig hva du blir.
Dra til helvete!
Zu, lysene!
Ta dem!
Åpne luka. Slipp pakken.
Røde!
Mike!
Løp!
Jeg går ikke fra deg.
Du kan ikke kjempe mot ham. Jeg kan.
Zu, bli med Liam.
Gå, Zu!
Liam, de trenger deg.
Stol på meg.
Gå og redd så mange du kan.
Kom igjen. Denne veien.
Kom, vi må vekk!
Kom, alle sammen!
- Denne veien! - Løp!
Det er greit, Ruby.
Slutt å kjempe imot. Slipp meg inn.
La meg ta alle de triste og sinte tankene og få dem til å forsvinne.
Jeg kan legge til og trekke fra og gjøre deg til en bedre Ruby.
En perfekt Ruby.
Den Ruby jeg ønsker at du skal bli.
Jeg liker den jeg er.
Hva gjør du? Trekk opp!
Helikopter nede. Ukjent fiende.
Ruby!
Hvor er Liam og Zu?
Jeg vet ikke.
Vi må vekk herfra.
Redd deg selv.
Vi må skaffe hjelp til deg!
Det skjer ikke.
Hva er det du gjør?
Hva er det?
Det er hjelp.
Det skal gå bra med deg.
Chubs?
Kom igjen, Chubs.
Ruby!
Jeg visste det var bra med deg.
Liam, du må vekk herfra med én gang.
Herregud.
Jeg tar beina hans.
Zu er hos en gruppe barn. Hun er trygg.
Liam. Han må på sykehus.
Vi finner noen. En dyrlege. Kom igjen.
Vi kan ikke fikse dette.
Jeg tilkalte noen som kan.
Ligaen?
Nei, Ruby.
"Min fiendes fiende."
Du vet ikke hvordan de er.
Du må vekk.
Ligaen kommer, og de stoler ikke på deg.
De tar deg ikke tilbake.
Jeg blir.
- Vær så snill. Du må gå. - Nei.
Vi er familie, ikke sant?
Jeg går ikke fra deg.
Det er godt å se deg igjen.
Du er trygg her.
Ligaen eier dette huset.
Vi bruker det i kompliserte situasjoner.
Chubs er på sykehuset.
Han er i ganske dårlig forfatning,
så hvis han har en sjanse til å overleve,
får han den der.
Ikke kall ham Chubs. Du har ikke fortjent det.
Charles.
Når han kan få besøk, kan du gå.
Du lurer på hvor Liam er.
Du må la ham gå.
Det kan jeg ikke.
Liam er ingen morder. Du kan ikke gjøre ham til en.
Vi skaper ikke mordere.
Jeg vet ikke hva Liam sa om Ligaen,
men det er ikke det vi driver med.
Hva driver Ligaen med, da?
For etter det jeg kan se, er dere ikke bedre enn andre.
Vi er her for å hjelpe deg,
eksponere leirene for det de er, og stanse president Gray.
President Gray og sønnen hans samler på oss, akkurat som dere.
Hun vil tydeligvis ikke være her.
Jeg tar meg av dette, Rob.
Så la oss gjøre plass til noen nyttige.
- Liam vil aldri... - Hør her.
For å overleve,
må vi alle gjøre noe vi ikke vil.
Kjæresten din kan hjelpe oss.
Jeg har sett ham kaste mål som filledukker.
- Rob! - Hos oss er han iallfall nyttig.
Hvis jeg må gjøre ham til...
Liam er ingen morder.
Og du er en drittsekk.
Jeg er en drittsekk.
Gå.
Slutt, Ruby.
Jeg er din eneste venn her.
Og du kan hjelpe oss med å gjøre så mye godt.
Så vær så snill.
Slutt.
La Liam gå.
Han er en sikkerhetsrisiko og vet altfor mye om oss.
Ta meg.
Så skal jeg kjempe med dere.
Min eneste betingelse
er at dere lar Liam gå.
Men hvis Liam er like glad i deg som du er i ham,
hvorfor skulle han dra?
La meg snakke med ham.
Det sprøe er at jeg hadde så mange planer,
alle stedene jeg skulle ta deg med til.
- Liam. - Vi klarer oss.
Vi kan bare ikke la dem skille oss.
Jeg vet det høres klissete ut,
men jeg ville gjort alt om igjen om det betydde at jeg møtte deg.
- Mener du det? - Ja.
Slik jeg ser det,
er dette med oss to
uunngåelig.
Jeg skal fortelle deg en historie.
Ja vel.
Det er sommer i Salem,
og du lider deg gjennom enda en kjedelig varm juli
mens du jobber deltid på en iskrembar.
Iskrem.
Men én dag slipper iskrembaren opp for iskrem.
Det skjer.
Faren din sier:
"La oss dra til Virginia Beach."
Hvor er du i historien?
- Jeg? - Ja.
Jeg er i Wilmington.
Lider meg gjennom enda en kjedelig, varm sommer
på jobb i verkstedet,
før jeg skal flytte til et snobbete universitet.
Mamma orker ikke å se gutten sin dra,
så hun pakker til en siste uke sammen i
Virginia Beach.
Jeg skjønner hvor dette bærer.
Og som ved skjebnens forsyn,
på vår siste dag på stranda,
ser jeg deg.
Jeg spiller volleyball med min beste venn Chubs,
men det er som om alle andre forsvinner.
Og du går mot meg,
du har på deg store solbriller,
øretelefoner og høy musikk.
Du er så vakker.
Du smiler og ler og ser utover vannet,
men jeg vil bare se på deg.
Hva skjer så?
Jeg sier at jeg elsker deg.
Lukk øynene.
Jeg skal fullføre denne historien.
Hvem er dere?
Ligaen.
Hvis du føler deg bra nok, kan du gå.
Dere er fra Ligaen og lar meg gå?
Forsyninger, penger, ny legitimasjon.
Vær så god.
Jeg vil ikke ha noe fra dere.
Er du rundt 16?
Du burde vite bedre enn å jobbe for Ligaen.
Gå.
Før vi forandrer mening.
Liam.
Vær forsiktig.
Du også.
Vi er klare for deg.
"Hele verden vil bli din fiende."
"Prins med tusen fiender."
Men vi behøver ikke å bli i mørket.
Du lærte meg at vi er de eneste
som kan hjelpe oss.
Så.
Jeg må la deg gå
og tre inn i lyset.
For å beskytte vår største sak.
Vår familie.
For Zu.
For Chubs.
For deg,
Liam.
Jeg skal ikke vakle foran fiendene våre.
Uansett hvor sterke.
Jeg skal være modig.
Jeg skal kjempe for å skape et bedre sted for oss alle,
slik at familien vår
aldri blir ødelagt.
Norsk tekst: Gry Impelluso